Археографія і родова честь: обставини публікації Олександром Лазаревським автобіографічних нотаток прилуцького полковника Григорія Ґалаґана - Ковальов, Євген (Київські історичні студії, 2024)
У статті йдеться про публікацію визначним істориком і археографом Олександром Лазаревським автобіографічних нотаток прилуцького полковника Григорія Гнатовича Ґалаґана, складених близько 1771 р. Вчений відшукав матеріали у родинному архіві Ґалаґанів у Сокиринцях і надрукував в журналі «Киевская старина» 1883 р. Співставлення опублікованого тексту з оригіналом показало, що цей документ було надруковано не повністю. У публікації Лазаревського бракує місць, в яких автор розповідає про своє «безчестя». Залучення щоденникових нотаток Григорія Павловича Ґалаґана, якому належав Сокиринський архів, дало можливість з’ясувати причини неповноти публікації. Лазаревський був змушений прибрати всі згадки про «безчестя» на прохання власника матеріалів. Це було спричинено турботою про бездоганність репутації його предків та обумовлювалося уявленнями про дворянську честь і гідність, що відігравали поважну роль в системі соціокультурних координат того прошарку суспільства, до якого належав власник документа. Казус з публікацією автобіографічних нотаток Г. Ґалаґана показує, які суб’єктивні мотиви впливали на публікацію матеріалів з приватних архівів українського помісного дворянства наприкінці ХІХ ст., і допомагає ліпше зрозуміти соціокультурний контекст, в якому розвивалася тогочасна українська археографія.