Відхід російських військ з теренів Речі Посполитої 1706 р. і позиція Стамбулу під час Великої Північної війни - Станіславський, В’ячеслав (Київські історичні студії, 2026)
У статті висвітлено воєнно-політичну ситуацію під час Великої Північної війни в першій половині 1706 р. і реагування на неї верхівки Османської імперії. На той момент основні сили російської армії були вимушені рятуватися із заблокованого шведами Гродно, зазнавали поразки й українські сили, які їй допомагали, а царська влада готувала до оборони Київ. Проаналізовано інформацію з листів єрусалимського патріарха Досифея ІІ та кесарійського митрополита Хрисанфа щодо реакції верхівки Оттоманської Порти на новини про відступ московитів з території Речі Посполитої. З’ясовано, що Стамбул дуже позитивно сприйняв звістки про ці події, зокрема про зникнення загрози для Кам’янця-Подільського від окупації міста царськими силами. Для розуміння напруги, що існувала в Порті щодо Московської держави, залучено матеріали про діяльність французького дипломатичного представника, зусилля кримської верхівки та угорців, які намагалися спрямувати османів на війну з московитами. Турки натомість, як відомо, не виявляли готовності до такого конфлікту. Подальший розвиток подій залежав значною мірою від рішення шведського короля. Недавні архівні знахідки свідчать про те, що можливими вважалися варіанти руху його сил до Києва чи Кам’янця-Подільського, але жоден із них не реалізувався.