Про так звані теорії «централізації» Московії та «новий період російської історії» і місце в них України (16–17 ст) - Гуржій, Олександр; Щербак, Віталій (Київські історичні студії, 2025)
Cтаття з’ясовує доцільність застосування понять «централізація» Московії й «новий період російської історії» відповідно 16 і 17 ст. Методологія дослідження ґрунтується на принципах історизму й детермінізму, з використанням загальнонаукових методів аналізу, синтезу, аналогії, узагальнення й логіки, а також проблемно-хронологічного підходу. «Централізація» Московського царства мала загарбницький характер і за своєю суттю означала ліквідацію самоуправління в окремих регіонах країни. В економічній сфері на середину 17 ст. навколо столиці ще не відбулося об’єднання всіх «руських» земель, що не може свідчити про сформований «всеросійський ринок». Водночас купецтво ще не становило окремої соціальної верстви, була відсутня банківська система за наявністю внутрішніх митниць. Не стала Москва на той час і потужним центром великої промисловості на ґрунті розвитку буржуазних відносин. Тому початок «нового періоду російської історії» можна віднести лише до 18 ст.